Анри дьо Рение
Познание

Превод от френски: Пенчо Симов, 1978

chitanka.info

Вървях след тях; целуваха се те

и виждах стройните им силуети

в небето, гдето есента плете

оттенъци, от чайките отнети.

Преминаха покрай самия ръб,

под който всеки миг морето стене;

не им завиждах, не изпитвах скръб,

не пламна треска, нито гняв у мене.

Прекрасният им блян вървеше с тях

и в плен на мимолетната омая,

те бяха днешното; аз вчерашното бях

и на заблудата познавах края.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.